Før du blev født, var Amsterdam tryllebundet af en blomst.
Tulipanen.
De kom fra det fjerne Østen og var så sjældne og smukke, -
- at folk gik fra forstanden for at få fingre i dem.
Rig som fattig brugte og lånte penge-
- for at kunne handle med løg, der hele tiden steg i pris.
Det gjaldt i særdeleshed de sjældne stribede tulipaner, -
-der blev kaldt 'bizarder'.
En ny bizard dukkede op ud af det blå og forandrede folks liv.
En hvid blomst med en gudgiven rød stribe-
-vendte op og ned på vores liv.
Mit og min frue Sophias.
Sophia!
Du skal af sted! Abbedissen kalder!
Men det lå endnu ude i fremtiden, da Sophia opgav sit klosterliv-
- for et giftermål til Cornelis Sandvoort.
Ægtestanden er en sikker havn.
Du får et fornemt hus og tyende, og du vil få børn.
Skænk ham en arving, og alt vil være godt.
Elsk, ær, og adlyd. Det er bedst sådan.
Til gengæld for Sophias opofrelse-
- fik hendes søskende overfart til Ny Amsterdam i Amerika, -
- hvor de skulle bo hos deres eneste levende slægtning, en tante.
Sophia ankom barfodet til børnehjemmet, -
-men forlod det i en karet.
TULIPANFEBER
Ikke lukke hønsene ud!
TRE ÅR SENERE
Enhver mand vil jo gerne efterlade sig noget.
En søn, der kan arve mit navn og min formue.
Min lille soldat er sløv i aften. Pligten kalder, rekrut.
Kom med din hånd.
Sådan. Stå så ret, rekrut.
Cornelis, mød min søn og arving.
Tillykke.
- De og fruen spilder ikke tiden. - Men Deres hustru spilder vist Deres.
Hun er nu ellers flittig nok.
Så send hende tilbage. De har gjort en brav indsats.
Jeg giver hende et halvt år, så skiller jeg mig af med hende.
Hør, hende damen i Utrecht spørger til Dem ustandselig.
- Hvad spørger hun om? - Hvornår De kommer igen.
Bare et diskret strejf af staffage.
En dame, der har været gift i tre år, må holde sig selv interessant.
Ellers bliver livet kedsommeligt.
- Ved De, hvem hun er? - Det er Danae, der befrugtes af Zeus.
Det er Antonia Hocken, kedelflikkerens kone. Hun ved et og andet om maleren.
- Javel ja. - Er det sandt?
- Deres kjole er klar om en uge. - Tak, fru Overvalt.
Muskatnødder, nys ankomne.
De forlanger 200 per tønde. Lugt engang.
God kvalitet. Men se, de har gjort tønderne tungere med konkylier.
Bandaneserne laver numre med os.
Tilbyd dem 85.
Alle tønder, der er losset, skal åbnes og inspiceres!
Det var en lykkelig tid for mig. Godt, jeg ikke var i Sophias sted.
Hun behandlede mig som en søster, mens husbond knap ænsede mig.
Fisk igen, Maria? Vi gror snart finner.
- Herren elsker da sild i sød eddike. - Men fisk tre gange på en uge...
Og adskillige gange i sidste uge, så vidt jeg erindrer.
Hvorfor? Er du forlibt i fiskehandleren?
Skal jeg komme i morgen?
Kun hvis du elsker mig.
Jeg elsker dig, Maria.
Tak.
- Farvel. - Farvel, Willem. Gå nu.
Gå!
Jeg tror, min lille soldat er beredt her til aften.
Lyset, så er du sød.
Jeg skal hente noget hos apotekeren. Har du pungen?
- Spørg efter noget til humøret. - Jeg burde spørge dig.
- Hvad holder dig så munter? - Det har han ikke på lager.
Det var hende en lise at slippe ud af huset og væk fra sin mand.
Bor dr. Sorgh her?
Sorgh, til tjeneste. Vil De ikke indenfor?
Kender De fru Overvalt? Hun er min kjolesyerske.
Hun sagde, De havde forstand på kvindekønnets mysterier.
- De kan trygt tale fortroligt. - Det er vanskeligt for mig.
- Hvor meget er De gået over tiden? - Over tiden med hvad?
- Nej da. - Hvad har fru Overvalt sagt?
At De kunne hjælpe mig til at skænke min ægtemand et barn.
Nå ja, fru Overvalt.
Nu husker jeg hende.
Min mand fik to børn med sin første hustru.
Gud tog dem alle tre for mange år siden.
Cornelis er gammel, men stadigvæk meget villig.
Han reddede mig fra et liv i armod, og til gengæld skal han have en søn.
- Men jeg er gold. Kan De hjælpe? - Naturligvis.
Denne vej.
Tak.
Der står sengen. Forfra eller bagfra?
- Om forladelse. - Hvor vover De?
"Elsk hverandre inderligt af Hjertet..."
...genfødte, som I er, af uforkrænkelig sæd-
-ved Guds levende og blivende ord.
Thi alt kød er som græs, -
"- og al dets herlighed som græssets blomst."
Dejlige svinehoveder!
Lad mig få fire koteletter og en høne for en gylden.
Op med humøret, Simon.
Mange tak.
For din mildheds nådegaver i gode tider og onde-
- er dine tjenere dig i sandhed taknemmelige. Amen.
Amen.
Jeg har besluttet mig for at engagere en maler.
En portrætmaler.
Til det formål har jeg hyret Mattheus.
Han afsøger ivrigt kunstmiljøet for at finde en passende kandidat.
Vi ses i aften på værtshuset!
Jeg skal bruge to horer i morgen. Jeg skal male et værtshussceneri.
- Jeg skal stå model for Paul Nassau. - Nassau maler som en brækket arm.
Han har fundet en, der skulle være ædruelig, arbejdsom og respektabel.
Hans navn er Jan van Loos.
Han er en af Amsterdams mest lovende kunstnere.
Med rimelige priser.
Mit skøjteløbssceneri.
- 'Lazarus' opstandelse'. - Jeg er den blinde tigger.
"Drukkenboltens deroute".
Tak for synet. Deres malerier er flotte, men savner gnist.
- Du vil gøre en god figur. - Mener du, jeg er forfængelig?
Måske en smule.
Når folk har glemt alt andet om mig, vil man sige:
"Se den heldige, gamle stud. Han havde vel nok en smuk, ung hustru."
Ja, et dobbeltportræt. Cornelis Sandvoort med hustru.
Gnist!
Gud, hvor var jeg besoffen.
Jeg har skaffet dig en opgave.
Et dobbeltportræt af Cornelis Sandvoort og hans hustru.
Kongen af peberkorn. En opblæst nar, men lønnen er 50 gylden.
- Hvornår får jeg mine penge? - Snart!
I skikkelse af en håbefuld, ung kunstner med pæne manerer-
- trådte en omvæltning ind i Cornelis Sandvoorts hus.
Jeg har en aftale.
En globus for verdenshandel.
En vægt for vejningen af vores synder på Dommedag-
- og døden, der skal minde beskueren om vores evindelige forfængelighed.
Men hvor ville portrætmalere være uden en smule forfængelighed?
Således, tænker jeg.
Og jeg står her.
Nej.
Her.
Tillader De?
Stå stille.
Jeg så fremtiden i spejlet den dag, -
-men anede det ikke.
Lad Deres pensel indfange min hustru.
- Hvorledes går forretningen? - Det er Dem, der er forretningsmand.
Sandt nok. Holland er verdens mest velstående nation.
Udbud og efterspørgsel er alt.
Deres mund.
Muskatnød, kanel, kryddernellike, kinesisk porcelæn...
Det er alt sammen mere sikkert end tulipanløg.
Men min bedste investering er naturligvis min Sophia.
Nu er du tarvelig.
Vi ses i noteringslokalet.
Deres første gang? Skal De købe eller sælge?
Taler vi om tulipanløg? Købe.
Det var det rette svar. Kom med mig.
Pyt med formaliteterne.
Tak, Root.
Stille, mine herrer! Må jeg bede om Deres opmærksomhed?
Willem kastede sig hovedkulds ud i noget, han kun havde hørt om.
Tulipanmarkedet.
I værtshusenes baglokaler blev enorme summer tjent og tabt, -
- når folk satsede penge på blomsternes farve.
- Han satte alt på ét bræt for os. - Hr. Prater, accepterer De buddet?
- Buddet er accepteret. - Tak!
Prater er mægler for Sankt Ursula-søstrenes tulipanhave.
- Hvor meget vil De satse? - 18 floriner.
Det er nok til nogle ensfarvede. Prater har et parti hvide på vej.
- De skal bare byde. - Er hvide en god investering?
Markedet er i vækst. Det kan ikke gå galt.
Et parti hvide udbydes til salg af hr. Prater.
Hvor er de?
De er stadig i jorden. Det er ihændehaverbeviset, der sælges.
- Syv dernede. - Otte heroppe!
- Ti, min herre! - Ti er budt forrest.
- Hvem byder 11? - 13!
13 er budt på trappen.
- 14! - 16!
Hører jeg 17?
- 18! - Den unge mand byder 18!
Hører jeg 19? Ikke det? Hr. Prater, buddet er 18 floriner.
- Buddet er accepteret. - Partiet er Deres.
Flot klaret. Gå op og hent beviset.
Hr. Prater, 18 floriner med tak.
- Udmærket. - Mange tak.
- En storartet investering. - Tak.
- Hvad vil De nu byde på? - Jeg byder Dem farvel.
Kirken er jo ikke længere malernes velynder, -
- så nu er det vores dagligliv, der udødeliggøres i smukke farver.
Vi står og stirrer ud af vores liv. Det er malerier af tavshed.
Cornelis, lad ham nu koncentrere sig.
- Han er kunstner. - Det håber jeg.
Øjnene. Hånden.
Ikke bryde posituren.
Det strammer lidt.
- Hvor vil du have mig? - Her.
Op med hagen.
Din egen hage.
Gerrit, stå stille.
Fladbrystet.
Ja?
Ham maleren... Han skal ikke komme tilbage.
Han kommer først om to uger. Jeg er travlt optaget i dagtimerne.
Jeg vil ikke se ham her igen. Jeg vil ikke afbildes.
- Hvorfor dog ikke? - Det er farligt.
For vores del i Guds gunst. Det er forfængelighed.
Guds gunst? Kom og sæt dig.
- Hvad handler det egentlig om? - Det er for bekosteligt.
- Ikke farligt, men bekosteligt? - Jeg bryder mig ikke om ham.
Du er et virvar af bevæggrunde.
- Han er uforskammet. - Han er kunstner. Hør nu.
Jeg kan engagere en anden. Amsterdam vrimler med kunstnere.
Jeg kan hyre Thomas de Keyser.
Ja, hyr ham. Hvem som helst.
Tænk over det. Hvis du stadig har det sådan i næste uge...
Hurtigere, din uartige tøs!
Hurtigere, hurtigere!
Affyr kanonerne! Det er lige, så mine knogler rasler!
Gud tilgive mig. Det må være syndigt.
Jeg har ombestemt mig.
Jeg vil ikke have en anden maler. Lad manden komme tilbage.
Deres Nåde, må jeg tale med kokken?
De er begge to hjemme.
Om forladelse.
Dine hænder...
Åh, Maria...
Willem?
Du er blevet bestjålet. Den er tom.
Hvad er det?
Det vil bekoste os et bryllup.
Og seks børn om vores bord, som vi har talt om.
Nu har du vel ikke gjort noget dumt?
Gomez tilbød mig løgene for prisen på en ny karet med hest og det hele.
Det er vanvid. Det strider imod al fornuft.
Er det ikke udbud og efterspørgsel som med alt andet?
Var muskatnødder som muslinger, kunne man få en tønde for en florin.
Jeg anede ikke, jeg havde giftet mig med en finansfilosof.
- Må jeg tale med Dem? - I må have mig undskyldt.
Rør Dem ikke.
Denne blå nuance brugte de italienske mestre til Jesu moder.
Ved De, hvorfor man klædte Jomfru Maria i blåt?
Fordi det er renhedens farve.
Fordi det er den kostbareste farve.
Ultramarin. Blå fra hinsides havet.
Udvundet af en blå sten, der kun findes ét sted langt borte.
Fingeren.
Gud hjælpe mig, jeg er forelsket.
Jeg skal besøge fru Overvalt, kjolesyersken.
Jeg spurgte ikke.
Er hr. van Loos hjemme?
Han er ikke hjemme.
Det var ikke vigtigt. Jeg skriver til hende.
Han tog sig af dage på grund af et tulipanløg.
Hvad har du der?
Jeg har fået et brev fra hr. van Loos.
Har maleren skrevet til dig? Hvad skriver han dog til dig om?
Lad mig se.
Hvilken frækhed. Han skriver og beder om mine tulipaner.
Hvad giver du? Du kunne end ikke købe dem for en ugeløn.
Det siger måske noget om min løn.
Han vil bare låne dem, inden de afblomstrer.
Husbond burde sige ja, hvis de skal ligne.
Så bring dem hen til ham i morgen tidlig.
Det er den første i morgen. Jeg har en aftale med min mor.
Jeg stiller morgenmaden under et ostelærred i fadeburet.
Vil du så være sød at bringe tulipanerne ud til hr. van Loos?
Sig, jeg skal have dem tilbage inden arbejdsdagens afslutning.
Sæt Dem bare, hr. Sandvoort.
Tillader De?
Min hustru siger, portrættet behager hende.
De har indfanget hendes skønhed såvel som hendes uskyld og renhed.
Min hustru tåler ikke komplimenter om sig selv.
Er det sandt, frue?
Værsgo.
Den, der blomstrer først, visner først.
Søster, jeg søger abbedissen.
- Ude i haven. - Tak.
De er sent på den. Og Vorherre bevares, hvor De lugter af fisk.
Hr. Prater siger, De kan Deres kram. Porten låses ved solnedgang.
- Mit navn er Willem Brock. - Hold Dem ude af vinden.
Jeg har købt et parti hvide af ham. Jeg skal have beviset påtegnet.
- Er De ikke rottefængeren? - Nej.
Vil De være venlig at føre mig til abbedissen?
Medmindre De har pen og blæk på Dem, så følg efter mig.
Er det et børnehjem?
Vi redder dem fra gaden. Vi brødføder og uddanner dem-
- og sender dem videre ud i verden som køkkenpiger og vaskepiger.
De bliver gift eller værre endnu, eller de bliver her som novicer.
Hvilken frækhed.
Det var bedre. Tag det ikke ilde op.
Rød og gul Gouda. Kun lidt sjælden, men vores mest berømmede tulipan.
Den lilla og hvide Lord rangerer over Goudaen, -
- men fornemmest af alle er den røde og hvide. Yderst sjælden.
Vi har dyrket tulipaner her i årevis. Ensfarvede, solgt i skæppemål.
Jeg gav 18 floriner for et parti hvide.
Hvis udviklingen fortsætter, vil de om en måned være det dobbelte værd.
Lad mig se.
'Abbedisse' er en ærestitel.
Om forladelse.
50 hvide nylig i blomst. W. Brock, 18 floriner.
For en måned siden havde De fået dem for ti.
De er smukke.
Hvad er det for en? Den der.
Et mirakel.
Det er en bizard.
Bizard?
Hr. Prater.
De har solgt 49 hvide samt én rød og hvid for 18 floriner.
Gud tilgive mig.
Det gør han måske nok, -
- men jeg ville ønske, hans veje ikke altid var uransagelige.
Skær blomsten, og sælg løget. De har fået Dem en sjældenhed.
Hvem er du? Det her er Willems rute.
- Han har solgt den til mig. - Har han solgt sin licens?
Og kurven med. Hvad skulle det være? Friskfanget brasen?
Eller hvad med ål? Jeg har en stor, fed ål.
- Er du ikke klar? Klokken er syv. - Jeg vil ikke af sted.
Du kan da godt lide et slag kort. Sidste gang vandt du.
Jeg er dårlig. Gå du bare.
Så er aftenen ødelagt. Vi må blive hjemme.
Nej, tag du af sted. Jeg har det bedre alene.
De er dine venner. Det vil lindre at vide, at du er i godt selskab.
Jeg er hjemme, inden vægterens horn lyder.
Der er budt 810 gylden.
- Og 20! - 30!
40!
- 50! - 60!
70!
- 80! - 900!
910!
Er det det endelige bud? Vil nogen byde 920?
920 hos hr. de Bye.
Hr. Brock, 920 gylden. Accepterer De buddet?
- Ja tak, min herre. - Solgt!
Flot klaret. Hvor mange fisk skal De sælge for at tjene 920 gylden?
Hvorfra ved De, jeg sælger fisk?
- Har De navngivet blomsten? - Ja. Admiral Maria.
De er en velhavende mand nu. Gud har Dem kær, hr. Brock.
- Han må også have min Maria kær. - Maria er min nu.
Nej, min tilkommende. Vi skal snart giftes.
Jeg lovede mig selv at stoppe efter 800 floriner. Det er mere end nok.
Det er til de forældreløse.
- Nej, ellers tak. - Skal jeg give dig en hånd?
Prisen falder, hvis Admiraler begynder at skyde som ukrudt.
Men hvis ikke, vil De tjene det dobbelte.
Næste emne under hammeren: ét enkelt Alexandra-løg!
Maria!
Det barn trænger til et skvæt gin, som min mor altid sagde.
Min præmiehoppe er i fol, -
- og de Lesseps har betalt mig for at lade ham købe føllet-
- for ti Admiral de Keys-tulipaner, når det bliver født.
- Sagde De ja? - Ja, det er jo gratis penge.
Hvad mener De, Cornelis?
De Lesseps regner nok med, at tulipanerne er værdiløse...
...når han til den tid kan købe et præmieføl for dem.
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker dig.
Da jeg gik herfra, tænkte jeg, at én gang måtte være nok.
Men da jeg så dig igen, tænkte jeg: "Nej, to gange".
"Kære Gud, to gange."
Lad mig se på dig.
Rør dig ikke.
- Nej, Jan... - Til minde om dig.
- Du har stjålet mit hjerte. - Og du har stjålet mit.
- Fortæl mig om din familie. - Det har ingen spurgt mig om før.
Mine forældre døde, da jeg var barn. Jeg har kun familie hinsides havet.
- Hvad skal du? - Cornelis kommer tidligt hjem.
- Du må ikke gå. - Det er jeg nødt til.
- Hvornår kommer du igen? - I morgen? Jeg ved det ikke.
- Elsker du mig? - Ja, jeg elsker dig.
Dig kan jeg huske, skat.
Der er vist en, der har fejret sit held.
Nej. Mit liv er forbi.
Det må du ikke sige.
Du er søreme en stor dreng. Har du noget til mig i bukserne?
- Bare en lille en? - Skrid med dig.
Nej!!
Hvor er skidne hore? Hvor er den so, der stjal min pung?
Det er min lillesøster, du kalder en hore!
Drenge, han er jeres!
Lad flåden få ham!
- Velkommen i flåden, matros. - Du er hjemme igen om et år.
Min lille soldat er beredt igen. Sophia?
Rejst?
Hvor er han rejst hen?
Det er der, ingen der ved. Rygtet går, at han er stukket til søs.
- Jeg troede, han elskede mig. - Min stakkels Maria.
- Det er ikke det hele. - Hvad er der los?
Jeg skal have et barn.
- Vidste Willem besked? - Nej.
Hvad skal jeg dog gøre?
- Din familie... - I Frisland. Jeg ville dø af skam.
Min far ville alligevel aldrig lukke mig indenfor.
- Vil De smide mig på porten? - Nej, men hvad kan jeg gøre?
Når min mand hører det...
Jeg skal nok holde tæt, så længe jeg kan.
Det er ikke med min gode vilje, men hvis De fyrer mig, -
- fortæller jeg Deres mand, hvad De render og laver.
Jeg fortæller ham det.
- Hvor ved du det fra? - Det er indlysende.
Jeg fortæller ham det. Hvis vi synker, synker vi sammen.
Det vover du ikke.
Maria, jeg beder dig...
Ja, det sagde jeg. Og jeg skammede mig.
Skammen kogte i mit blod.
Det er færdigt. Vil du se det?
Det er flot.
Hvad er der galt?
Maria ved besked om os.
Og hun vil sladre til Cornelis.
Cornelis.
Hvorfor er du vågen?
Gud tog mit første barn og skånede min hustru.
Og da hun igen lå i barselseng og skreg, -
-kunne jeg ikke slippe tanken.
Hvilken tanke?
Gud hørte mig og straffer mig til stadighed, -
- fordi jeg ikke altid behandlede hende ordentligt.
Det var ude af dine hænder.
Jeg bad til, at barnet måtte blive skånet-
-og ikke...
At hvis det var enten den ene eller den anden...
...skulle han skåne barnet og tage moderen.
Og Gud straffede mig ved at tage dem begge.
Gud har tilgivet dig.
Jeg ville ikke have fortalt dig det så tidligt...
...men jeg bærer vores barn.
Du...
Min dejlige, dejlige Sophia.
Gud være lovet!
- Maria, kom du noget til? - Undskyld. Var den værdifuld?
- Uvurderlig. Et halvt år af din løn. - Cornelis, det er jo bare en vase.
Den er en af et par, så tænk ikke mere over det.
Jeg har lagt en plan, der kan redde os begge.
Du skjuler din mave, og jeg kan stoppe en pude op under kjolen.
- Og hvad så, når barnet kommer? - Så vokser det op her hos os begge.
Cornelis får et barn, og vi kan blive sammen.
- Er du vanvittig? - Stol på mig.
Hvordan skal vi ...?
- Hvad med en læge? - Jeg kender en.
Dr. Sorgh.
I dagligstuen. Hent også et fad varmt vand.
Godmorgen.
- Dr. Sorgh. - Godmorgen. Hvordan har vi det?
- Der var blod på lagenet. - Kun en dråbe. Det betyder intet.
Hvordan slår fruens hjerte? Med forlov.
Nydeligt. Hverken hurtigt eller langsomt.
Alt lover godt, men jeg må hellere foretage en undersøgelse.
Op med fødderne.
Cornelis, vil du se efter, hvor Maria bliver af?
Alt i orden, min elskede?
- Alt er i skønneste orden. - Herren være lovet.
Er der nogen særlige forholdsregler?
Masser af hvile og frisk luft.
Nærende supper og mælkerige deserter.
Nå ja, det allervigtigste...
Det er bydende nødvendigt, grundet fruens skrøbelige helbred, -
- at afsværge ægteskabeligt samkvem inden fødslen.
Beklager meget. Jeg anbefaler separate sovekamre.
Hvis fruen forstyrres i nattens løb, frygter jeg for barnet.
Hvis De siger det.
Med hensyn til barnets køn... Hvilke tegn ser De?
Lugt engang. Giver det Dem kvalme?
- Nej. - En dreng.
Tror De virkelig?
En dreng? Maria, vær sød at blive her.
- Cornelis, jeg bliver lidt forlegen. - En dreng!
Hvordan har du det?
Er alt vel?
Op med fødderne.
- Er det nødvendigt? - Egentlig ikke.
Gammel vane.
- Hvordan har du det? - Jeg har kvalme.
Du er jo også gravid.
Tror I virkelig, I kan slippe af sted med det her?
Har vi noget valg?
Sikket maskespil.
Synes De, det er vellignende, fru Overvalt?
Ja. Han har gengivet skuldersømmen og udskæringen godt.
Manchetterne er ikke så heldige, men kantningen er flot udført.
Hvad synes De damer om ligheden?
Han har ramt Dem, Sophia. Med hensyn til Cornelis...
For en ældre mand som Cornelis er lighed mindre ønskværdig.
Det bliver lidt for meget vinter og forår.
Man begynder at kunne ane det.
Jeg må til Utrecht i et vigtigt forretningsærinde.
Jeg er muligvis væk i nogle uger.
- Sophia, lad Maria om det der. - Vi skal nok klare os.
- Jamen kæreste ven... - Det er normalt de første måneder.
Gå bare. Det er blot en ringe pris at betale.
Hende damen i Utrecht spørger til Dem.
Hun spørger, hvornår De kommer igen.
- Og når barnet er født, hvad så? - Jeg ved det ikke.
Måske går verden under inden da.
Hvis jeg var rig, kunne vi rejse væk.
Han ville finde os.
Han ville ikke helme, medmindre jeg var død.
Jeg hørte de klokker hver dag.
Det var der, jeg voksede op, da pesten gjorde mig forældreløs.
- Min stakkels Sophia. - Nej, det blev min lykke.
Søstrene var søde, og vi var omgivet af skønhed.
De havde en tulipanhave på gårdspladsen.
En tulipanhave? Er den der stadig?
- Hvad leder vi efter? - En begravet skat.
Tulipanløg.
Har du forken? Du skulle tage en fork med.
En gaffel er en fork. Vi har ingen have, kun et køkken.
Det kunne du godt have sagt. Vi skulle have taget en stige med.
Kom så.
- Praktisk. Hvor er vi? - I et kloster.
- Skal vi bestjæle nonner? - De tilhører ikke nonnerne.
De tilhører... paven.
Paven har jeg ikke noget imod at bestjæle.
Næ, du. Jeg har intet imod at bestjæle paven.
Gæs! Gæs!
- Om forladelse. - Det glæder mig at se Dem.
- Hvorfor? - Jeg troede, De var død.
Godmorgen. Hvem er De?
Mit navn er Jan van Loos. Jeg er kunstner.
Jeg elsker en kvinde, og hun mig. Jeg har ingen penge.
- Jeg kan ikke andet end at undskylde. - Så er De næppe nogen god kunstner.
Jeg er ved at blive det.
Hvorfor vejer De dem?
Jo større vægt, jo større værdi. Og de sætter flere sideløg.
Disse små knopper bliver alle sammen til løg.
En knop fra vores bedste løg indbragte 920 floriner på auktion.
Desværre havde vi allerede solgt den privat for 18 floriner-
-gemt i et parti ensfarvede blomster.
Men den fandt hjem igen takket være dens næste køber, -
- som nærede stor hengivenhed til mig for mange år siden.
Undervurder aldrig Gud. Han glemmer aldrig.
Jeg vil gerne ind på tulipanmarkedet. Det kan måske løse mine problemer.
Vil De hjælpe mig?
Begynd med dem der.
De tilhørte en fiskehandler, der blev indrulleret i flåden.
Grav dem op og udbyd dem på markedet.
Få dem solgt, og invester fortjenesten fornuftigt.
Måske bliver Deres lykke gjort.
Så skal der sælges!
- Jeg har det underligt. - Hvor?
- I hovedet. - Du skal bare hvile dig.
- Kom med et bud. - 49 hvide for 49 gylden.
- De er vanvittig. - 22, eller jeg går.
Jeg har en ubændig lyst til brændte mandler.
Brændte mandler?
- Jeg køber nogle i morgen. - Fruen er meget venlig.
Der bliver udbudt en Admiral Eyck.
For 20 floriner hver kan vi sikre os en halvtredsindstyvendedel af den.
Måske endda mere. Når den senere bliver udbudt igen, -
-vil værdien være fordoblet!
Hvorfor sælge noget som helst, hvis alting fordobler sin værdi?
Vi kan komme med på et løg, der tredobler sin værdi!
- Det kan vel ikke fortsætte altid. - Hr. de Bye.
Jeg kalder det 'teorien om den mindre kloge'.
- Hør selv! Er De med? - Jeg er med!
Mørtelen skal være hvid.
Hvorfor ligger du ikke og hviler dig?
Jeg keder mig.
Jernet skal ikke tørres, men poleres, ellers bemærker han det.
Han kommer hjem i dag. De får brug for en større pude.
- Vi starter ved 240! - Vi bliver rige!
- 240! - 500!
- 510! - 580!
- 610! - 720!
- Nummer 9? - Her, min herre!
- 750. Hvem byder 800? - Jeg byder tolv!
1200! Buddet er nu 1200!
Lad mig få det løg mod en halvpart i fem creme-og lillafarvede Miracle.
- Hvem er De? - Udlejerens foged.
I guder, jeg er en formue værd! Kun en stor tåbe ville realisere den nu.
- Større end dig? - Klap i, Gerrit.
I glemmer det flotteste!
Kan du se det? Connaisseurløg stiger mere end almindelige løg.
Vi skal bare lægge alle vores æg i én kurv.
Ja. Ét enkelt løg. Jo sjældnere, jo bedre.
Overfartsbilletter til hr. van Loos som bestilt. 600 floriner kontant.
Så gerne. Efter auktionen i morgen.
- 220! - 230!
- 250! - 260!
300!
- Var De ikke kunstner? - Det er jeg stadig.
Ja, den er god. Og jeg er stadig væver!
- 550! - 600!
Hr. Prater siger, De er flittig, men ikke med at male.
De er begyndt at falme, og modsat tulipaner vil De ikke blomstre igen.
Jeg er nu 1000 floriner værd i løg og ihændehaverbeviser.
Jeg vil gerne investere det hele i fiskehandlerens Admiral.
Deres tilbud er absurd. Admiral Maria er ingen løvemund.
Løget er 2000 floriner værd, -
- men jeg vil sælge det for 1500 af ren næstekærlighed.
1200.
1400. Og nu skal jeg vælge salmer til morgenandagten.
Top! Giv mig en uge eller to.
Willem, gå nu!
Maria? Hvad sker der?
Det begynder nu. Det begynder at gøre ondt.
Cornelis!
Jeg tror, det begynder.
- Maria, hent jordemoderen! - Nej...
- Hent jordemoderen! - Jeg har brug for hende. Løb!
Kom, skynd dig.
Tag det med ro. Ét skridt ad gangen.
Dr. Sorgh, gudskelov.
- Hvordan har hun det? - Jordemoderen vil ikke lukke mig ind.
Stakkels Sophia har barslet nu i fire timer.
- Hvem er det? - Dr. Sorgh.
Vent.
Du klarer det så flot.
Træk vejret dybt.
Igen!
- Hr. Sandvoort. - Ja?
- Hvordan har hun det? - Fødslen skal nok gå godt.
Men jeg må spørge angående fruen... Har hun døjet meget med varme?
- Varme? - Har hun været blussende at røre?
Min kone har ikke ladet mig røre hende i mange måneder.
Huden kan blive øm.
- Hvabehar? - Det er nok ikke noget.
Kom her.
Hvad er der i vejen?
Hallo! Er der nogen?
Skal jeg åbne?
Min husbond har et spørgsmål til Maria.
- Spørg mig. - Er det begyndt?
Hvad er det? Hvad er det, der er begyndt?
- Bad han dig spørge om det? - Nej.
- Dr. Sorgh... - Ikke nu.
Jeg er nødt til at tale med Dem. Dr. Sorgh!
Sorgh. Ikke nu.
Jeg insisterer på at tale med Dem.
Hvis De bliver nødt til at vælge, så lad barnet dø. Jeg bønfalder Dem.
I Guds navn, skån min hustru.
Er det ikke Guds afgørelse?
Bliv ved med at presse.
Ja, sådan! Flot klaret!
Er det mit barn?
Tak.
Kom, barn.
- De gik jo for 1000 i sidste uge. - Markedet har ændret sig siden.
Er der virkelig ingen, der vil byde?
- Prisen er ikke ret høj. 300? - Beklager, hr. Daan.
- Klarede hun det? - Deres datter er sund og rask.
Men Sophia?
Må jeg bede om Deres opmærksomhed!
Jeg har den mest berømmede nye blomst i mangen en sæson.
Admiral Maria!
Omhyggeligt pakket ind i hø til den, der måtte købe den i dag.
- Hvorfor sælge den nu? - Hvad har De hørt?
Jeg forlader Amsterdam og sejler mod Ostindien i morgen.
Der har De den.
En unik mulighed for de tilstedeværende.
En Admiral Maria.
Hvem byder?
Det var soten.
Byens forpestede vand. De må ikke røre hende.
Hun er hos Gud.
Hvad er det for en Gud? Hvorfor skulle han tage hende?
Jeg havde jo sagt det. Fanden tage Dem!
Jeg tryglede Dem om at skåne hende!
Det var pesten.
Byens lov dikterer, at værelset skal gennemryges...
Lad mig kysse hende! Lad mig kysse hende!
Værelset skal gennemryges, linnedet brændes-
-og liget begraves uden ceremoni.
400!
Tak, frøken. 400.
Nogen højere end 400?
500.
500 er budt oppe foran.
- 600 her. - 700!
- 900! - 1000!
Maria.
Og dig med.
Vi må tilkalde en amme.
Ammen har allerede været her. Hun diede godt.
Det var Guds vilje at tage Deres hustru.
Men det var også hans vilje at skænke Dem en datter.
En bedårende, velskabt datter.
Det må vi være taknemmelige for.
Jeg vil tage mig af hende, -
-som var hun min egen.
Så, så.
Du skal hedde Sophia.
Hun har min næse, ikke sandt?
Kistebærerne kom til at koste. Jeg måtte købe deres tavshed.
Er De klar over, hvad hr. de Bye vil betale for dette? 8000 gylden!
Kom igen senere, så skal De få Deres penge.
Jeg foretrækker at vente. Har De noget drikkeligt?
Jeg skal hente pengene for billetterne.
To skibsoverfarter til Ostindien. Jeg går ikke herfra uden penge.
- Forlader De landet? - Og han kommer ikke tilbage.
- Har De pengene? - Ja. Har De løget?
- Jeg henter det straks. - Niks. Sidst var De væk en måned.
- Tror De, jeg vil stikke af? - Ja!
Hvordan skal jeg kunne hente løget og betale min gæld, -
-hvis jeg holdes fanget her?
Send Deres ven.
Er du ædru?
Jeg har rent glemt smagen af sprut.
Tag den her. Aflever den i klosteret. De har en pakke til dig. Og hør her.
Hold dig fra sprut.
Af sted.
Gerrit, gamle stodder! Kom og få en dram!
Gerrit, hvor skal du hen?
Sophia.
- De er i vores hus. - De er fri.
Forsigtig.
Jeg har gjort noget forfærdeligt.
Hvad har jeg dog gjort?
Tak, min herre.
- Hvad er det? - En gave fra vores have.
Et løg.
Herligt.
Det gør sig bedst i dagslys.
Kom Bibelen i hu. Der var to tyve.
Tak.
Men kun den ene blev frelst.
Kommer han?
Gerrit. Gudskelov!
Jeg skal have mine penge.
Sid ned.
Jeg må gå tilbage.
- Jeg er nødt til at gå. - Nej, De må blive her.
Gør ikke dyret fortræd!
De må ikke gå.
De vil trække os alle sammen med ned.
Helten Gerrit! Helten Gerrit!
Sig til Jan, det gør mig ondt.
Sig til ham, at feberen er drevet over.
Drik! Drik! Drik!
Sophia indså, at der ingen vej var tilbage...
...og ingen vej frem.
Hun var gået i en fælde, hun havde lagt for sig selv.
Det havde været bedre, om hun var død.
Kommer.
- Willem. - Maria.
Hvor har du været?
I Afrika.
I Afrika? Afrika?
Jeg kommer for at få sandheden at vide.
- Fortæl mig sandheden. - Hvad for en sandhed?
Jeg så dig bedrage mig sammen med maleren.
- Mig og maleren? - Ja, jeg så jer.
Det var min frue og maleren. Willem...
Det var fru Sandvoort og maleren.
Hun er din.
Hun er vores.
Jeg har kæmpet med sigøjnere!
Jeg har reddet muldyr!
Hvor i alverden har du været?
Jeg har kæmpet med sigøjnere.
Jeg har kæmpet med Bacchus.
Jeg kæmpede med dem, og jeg vandt.
Hvor er pakken?
Gerrit, pakken...
...fra klosteret.
Løget?
Det har jeg spist.
Store kvaj.
Store kvaj!
- Det vil ikke hue min chef. - Det er ude med os.
- De er færdig. - Vi vender tilbage.
Hvad har du gjort?
Du milde.
Lad hende hvile i fred. Lad hende forblive død.
Hun var grebet af vanvid. Det var vi alle.
Rolig nu.
Rolig.
Fru Maria, som jeg vil tiltale Dem-
- efter Deres giftermål, som bør indgås snarest.
Må Gud velsigne det og Deres barn.
Sorgen har sænket sig over grosserer Sandvoorts hus, -
-men det skal ikke skoddes til.
Og omend jeg ved, at De var medskyldig i bedraget, -
- tilgiver jeg Dem, thi jeg har også syndet.
For jeg købte Sophia som fornemt sølvtøj eller et kostbart maleri, -
- og i min iver efter et barn behandlede jeg hende dårligt.
Må lykken tilsmile Dem, fru Maria.
Fyld huset med nyt liv, for det er Deres.
Til gengæld må De værne om mit navn og mit eftermæle, -
- for i omverdenens øjne er barnet min arving.
Kun De og Willem må kende sandheden. Afslør den ikke for nogen.
Hemmeligheden skal forblive vores. Jeg ønsker Dem al mulig lykke.
Jeg drager til Ostindien. Farvel.
- Hvor er hun? - Hun indså, hvad hun havde gjort.
Jan, boblen er bristet.
Jeg må finde hende.
Sophia!
Det er forbi!
Jeg er ruineret!
Åh gud!
- Stop, stop! - Sophia!
Hun er død.
Regeringen skred snart ind og forbød tulipanhandelen.
Markedet krakkede. Tusinder mistede alt.
Alt dette skyldtes en glæde ved skønhed.
En passion for blomster, hvis liv er endnu kortere end vore egne.
Men selvom blomsterne visnede, -
-bestod malerierne.
OTTE ÅR SENERE
De har vækket hende til live.
Desto mere piner det mig, at hun er død.
- Ved De det med sikkerhed? - Ja. Hun druknede sig.
Vi ved kun det, vi kan vide.
Lad Gud om resten. Han bryder sig ikke om tungsind.
Deres mæcen har tilkaldt mig, fordi han har en opgave til Dem.
Det er et lisefyldt sted. Her bliver De ikke forstyrret.
Historier har ingen ende. De går blot deres egne veje.
Vi slipper dem uden at vide, hvad der sker sidenhen.
Cornelis har fået et nyt liv...
...og en familie, han elsker.
Og det har jeg med.
Sikke en kvik, lille pige!
Sophia!
Din historie er kun lige begyndt, min lille Sophia.
Og nu kender du sandheden.
Du er opkaldt efter min kære ven, -
- som trods sine mange synder hjalp med at sætte dig i verden.
- Jacob, gør plads til din søster. - Daniel, kom og sæt dig.
For det, vi nu skal modtage, herre, -
- for dine velsignelser og nådegaver, for jordens og havenes frugter-
- og for dette hr. Sandvoorts hus. Velsign ham og hans nye familie.
For alt, hvad vi har, i gode tider og onde-
- er dine tjenere dig i sandhed taknemmelige.
Hr. Sandvoort ønskede, at Willem og jeg skulle bo i hans hus-
- og opfostre dig som den datter, Sophia skænkede ham.
Men nu ved du, hvorfor vi altid har elsket dig som vores egen, -
-som Willems og min førstefødte.
For du var og har altid været-
-min egen Sophia.
Amen.
Oversættelse: Henrik Thøgersen Scandinavian Text Service 2017